Szonett, gyönge csattanóval (Hungarian)
Egy irodalomtörténésznek adta feladatul egy kiadónk – derék tett! –, foglalja századunk több mint felének irodalmát népszerű könyv alakba.
„Mi az oka, hogy Nagy Lajost kihagyta?” – bökött kéziratára rá szegénynek a lektor. Mire ő, kopasz fejének öntenyerével homlokára csapva,
így válaszolt: „Szent Isten! Kifeledtem!” Nem mondható, hogy feje belekongott, vagy hogy verejték szakadt volna róla.
Ki is mérne homlokára kegyetlen, csattanós ütleget? Csak a bolondok. Ezért gyönge szonettem csattanója. Uploaded by | Répás Norbert |
Publisher | Petőfi Irodalmi Múzeum / Digitális Irodalmi Akadémia / pim.hu |
Source of the quotation | Bálnák a parton, Téli napló |
Publication date | 1983 |
![](https://www.visegradliterature.net/upload/cover/57261_By_lny_k_a_parton__1983_.jpg) |
|
Sonet so slabým koncom (Slovak)
Jednému literárnemu historikovi - hrdinský to čin! - jeden vydavateľ za úlohu dal, obľúbenú knihu spísať mal prehľad vyše polky naším storočím.
„Lajosa Nagya ste vynechali z akých dôvodov?“ - chudákovi do rukopisu pichol lektor. On na to, na plešatú hlavu si capol svojou vlastnou dlaňou.
„Kriste Pane! Zabudol som!“ takto odpovedal Nedá sa povedať, že by sa mu v hlave ozval zvon, alebo že by ho pot zalial.
Kto by mu aj na čelo kruto nakladal, šťavnaté údery? Len blázon. Záverom môjho sonetu slabý koniec vial.
|