Ktosi ešte bdie (Slovak)
Zabil si deň, spálil si svoju iskru. Všetko je čierne, tma sa na teba lepí - krv noci tuhnúca zo všetkých strán. Je neskoro. Tupý studený vietor ťa udiera do tváre. Jediné drobné stupaje na ceste pred tebou v matnom ligote dažďovej vody prešla po polnoci obrovská, pod nákladom temno obutá a prskajúca obluda.
Všade je tma. Je neskoro. Len hore v dome, tam na vŕšku bliká jediné okno pod strechou. Ktosi ešte bdie. Ktosi tu blízko bdie. Ktosi ešte bdie. Ktosi v tom dome bdie, lampa jeho veľký tieň nesníma. Ktosi ešte bdie. Ktosi ešte bdie. Ktosi ešte bdie, možno sa teší, možno trápi, možno, že len tak sedí a nič nevníma. Ktosi tam ešte bdie, ktosi ešte bdie a v tebe ľahko rozškrtáva čosi, čosi živé, čo v hlbokej noci ticho zavýja. Čosi ešte bdie. Čosi tu ešte bdie uprostred iskry dažďu dokorán.
Stoj pevne vo svojej iskre. Si strom čo horí. Si holý obraz, ktorý nemá meno ani rám. Uploaded by | Répás Norbert |
Publisher | Vydavateľstvo: TATRAN (1. Vydanie originálu 1988) |
Source of the quotation | Modrý vrch |
Publication date | 1988 |
![](https://www.visegradliterature.net/upload/cover/61101_big_modry_vrch__200x200px.jpg) |
|
Valaki még virraszt (Hungarian)
Elütötted napod, szikrád felégetted. Minden fekete, sötétség ragad rád - éjnek vére minden irányból dermed. Későre jár. Tompa hideg szél arcon csap. Úton előtted páratlan apró lábnyomok. Esővíz bágyadt sziporkájában éjfél után rakomány leplében sötétbe bújt óriási és recsegő szörnyeteg siklott át.
Úton-útfélen homály. Későre jár. Odafenn a házban, ott a dombon tető alatt csak egyetlen ablak pislákol. Valaki még virraszt. Valaki karnyújtásnyira virraszt. Valaki még virraszt. Abban a házban még virraszt valaki, fényforrás nem fogja fel terebélyes árnyát. Valaki még virraszt. Valaki még virraszt. Valaki még virraszt, talán boldog, talán szenved, talán, csak úgy üldögél és semmit sem érzékel. Valaki ott még virraszt, valaki még virraszt és benned valamit könnyen szít, holmi életet, mi átható éjben halkan üvölt. Valami még ébren van. Valami itt a szikra közepén strázsát áll égi áldásnak tárva-nyitva.
Állj rendületlenül szikrádban. Lángoló fa vagy. Csupasz kép vagy, melynek se neve se kerete.
|